- Nei... Nei, nei. - Alex, gå inn igjen.
Du må ha sett det. Fortell hva som skjedde. Hva skjedde?
- Slipp henne. - Fortell!
- Hold opp, Alex! - Fortell!
Jeg kveler deg, det sverger jeg! Du så det. Fortell hva som skjedde.
Fortell!
- Hei. - Gudskjelov!
- Du kan ikke bare slå av Denver. - Alle elsker ikke den låten.
Den mannen var et geni. Jeg forstår ikke hvorfor du ikke støtter meg.
Den passer inn i omgivelsene.
- Det er verdens beste musikk. - Var det så vanskelig?
- Hørte du? Hun liker ham. - Nei, det gjør hun ikke.
Hun sier det bare for ikke å såre deg. Søsteren min er svak.
- Måleren har vist "tom" i 16 km. - Det er mye bensin igjen da.
Jeg kjenner forholdet mellom bensintank og måler.
Men til slutt mener måleren alvor.
- Er vi framme snart? - Ikke ennå. Prøv å være stille.
- Unnskyld at jeg spydde. - Ingen fare, elskede.
Advar oss hvis du må spy igjen.
Jeg skal betale for rengjøringen av bilen.
- Hvor langt er det igjen? - Ikke langt.
Jeg sa jo at det var langt dit. Gi meg chips.
Takk.
Vi fyller tanken i Preston, så kommer vi oss dit.
Det er bare en vei dit. Men det er verdt den lange turen.
College er tøft, jeg trenger å slappe av litt.
Da Charlotte spurte om jeg ville på skogtur i helgen, sa jeg nei.
Men så husket jeg at jeg hadde en kongle en gang. Det var kult.
- Ingen har kjørt den andre veien. - Det er lavsesong.
- Kan du sende flaska? - Ja visst. Men hvorfor?
Jeg må tisse.
- Jeg kan stoppe bilen. - Nei, nei. Det trengs ikke.
- Gutter kan pisse på flaske. - La være.
- Tisser du nå? - Ikke piss i min bil.
Jeg har begynt, jeg kan ikke slutte.
- Det kan ikke gjøres ugjort. - Gud, jeg dreper deg.
- Hvorfor er det ingen lyd? - Jeg tisser på kanten, som en ninja.
- Det er min tredje flaske. - Du ga meg chips, du er død!
Så voldsomme dere er. Hvordan havnet jeg i den voldsomme bilen?
De single jentene sa at du lukter vondt.
Det sa de ikke.
Gjorde de det?
Både Alex og Lucas er søte. Skal vi ha en duell single jenter imellom?
Nei, jeg er ikke her pga. det. Jeg vil bare ha fred og ro.
Jeg vil lese, så jeg kan skrive ferdig avhandlingen min.
Claire er gammel.
- Hvordan kjenner vi denne Claire? - Hun er en gammel venn av Tracy.
- Hun er en mulighet. - Vel.
Hørte du at Ella også kommer?
Ja, det gjorde jeg. Det føles slett ikke pinlig.
Hun og Jack er gode venner. Du merker knapt at de har slått opp.
- Hun tar med den nye typen sin. - Så fint.
- Vi klarer det ikke. - Rolig, sa jeg. Vi er framme.
Hurra!
Mountainbrook hytteby
Siste stopp for bensin, mat og losji, 300 meter
- Jøss! - Er det ikke fint?
- Vi kjørte på bensindamp mot slutten. - Er det ikke en hybridbil?
- Hysj! Hun kan høre deg. - Kom Ella fram før oss?
Er ikke det bilen hennes?
- Hva har du der? - Eplejuice.
Ella?
Ella, lille venn?
Ella?
- Herregud! - Unnskyld meg, Jack.
Sånn går det når man inviterer med en eks på tur.
- Gikk det bra? - Har hun det bra?
- Jeg sov, han skremte livet av meg. - Hvor lenge har dere vært her?
Jeg vet ikke. Jeg sovnet i Preston.
Så varmt det er.
Ligger jeg i veien? Ikke bry dere om meg.
- Så ille var det ikke. - Ikke? Jøss...
- Er alt bra her ute? - Ja, da.
- Noen hovne baller bare. - Hva?
- Du må være Noah. Tracy. - Tracy.
- Da er det du som er Jack. - Ja.
- Når kom dere? - For noen minutter siden.
- Jeg gikk inn, men det er ingen der. - Så merkelig.
Jeg trenger et toalett.
- Blir du med på do, Charlotte? - Ja, jeg vil vaske meg. Unnskyld.
- Ingen fare. Hun er ung. - Hold kjeft.
Hallo?
Er det noen her?
- Rart. Hvor mye er klokka? - Halv tre.
Hallo?
Hei!
Søt. For en fin bamse.
- Der. - Gudskjelov.
Hallo?
Er det noen her?
Den tar ikke kredittkort. De stoler vel på gjestene.
De er veldig gamle.
Og ødelagt, virker det som.
Jeg sjekker den andre.
Jeg tror ikke det er det som er problemet.
Ikke?
Gamle bensinpumper aktiveres med nøkkel nederst. Nøkkelen er borte.
- Hvorfor visste ikke du det? - Hvorfor er du så stygg?
- Bestefar eide en bensinstasjon. - Imponerende.
Vi får vel prøve å finne nøkkelen.
- Alex. - Noah. Hyggelig.
- Den teite heter Sam. - Jeg kan i det minste bli smartere.
- Merkelig. - Ja.
Hallo!
Gud!
- Er du skvetten? - Du skremte livet av meg.
Unnskyld.
- Nå er vi kvitt. - Takk.
Fant du ingen som kan sjekke oss inn?
- Nei. - Merkelig.
Ja.
- Vet Jack det? - Vet Jack hva?
Vet Jack det?
- Er du synsk? - Nei.
Jeg blir ferdig sykepleier om et år. Og så er jeg litt synsk.
Jeg har ikke fortalt noe ennå. Jeg venter på rett øyeblikk.
Jeg tenkte kanskje i helgen.
- Han blir en god far. - Håper han syns det.
Ei dum jente har satt igjen sminke inne på toalettet. Dyre greier.
Hvor er alle sammen?
Jeg har aldri tenkt på hvor stille det er i naturen.
- Ja. - Det er deilig.
Skal du ikke parkere?
Jeg flytter henne ikke før jeg har fylt tanken.
Jeg får nok ikke engang startet motoren.
Flere har tenkt det samme. De lot nøklene stå i bilen.
- Da kommer de vel tilbake. - Motoren var i gang.
Tanken er tom, og batteriet er dødt.
- Merkelig. - Ja, det er nok dagens ord.
- Har dere sjekket inn? - Ikke egentlig.
- Trenger dere kredittkortene våre? - Det er ingen der.
Hva mener du?
Hun mener at det ikke er noen på hotellet.
Har dere sjekket overalt?
Ikke i alle rommene. Men det er ingen i lobbyen eller restauranten.
Vi ropte hundre ganger. Det er ingen der.
- Hva var det jeg sa? - Kanskje de er på utflukt.
- Alle sammen? - Det står en dameveske der inne.
- Ingen setter igjen veska si. - Det må finnes en forklaring.
- De visste vel at vi skulle komme? - Ja. Jeg har jo bestilt rom.
Men det var på nettet.
Men det er ikke det merkeligste.
Det står mat på bordet i restauranten. Den er kald.
Det ser ut som om folk var midt i et måltid.
Ok. Nå føles det litt nifst.
- Hvor er Charlotte? - På badet. Hun har det ikke bra.
Jeg går og ser til henne.
Vi må holde oss rolige. Det må finnes en logisk forklaring.
Kanskje det begynte å brenne et sted, og alle gikk for å hjelpe til.
Kanskje noen ble skadet.
Noen ble med sykebilen, og resten ble ved ulykkesstedet.
- Vi så ingen utrykningsbiler. - Kanskje de kom den andre veien.
- Det ligger byer i begge retninger. - Ja. Det virker fornuftig.
Vi ser oss rundt før vi trekker noen forhastede slutninger.
- Jeg sjekker ved sjøen. - Jeg blir med.
Ok.
Sjekker dere i hyttene den veien? Tracy og jeg sjekker de andre.
Ella og jeg blir i tilfelle noen kommer tilbake.
- Har noen mobildekning? - Nei.
- Jeg la igjen mobilen hjemme. - Jeg har ingen.
Det var jo normalt. Ok.
Skrik hvis dere finner noen. Vi får håpe at det høres.
Ok!
Vi ses snart.
Vi ses.
Elskede? Charlotte?
Sam?
Unnskyld, elskede!
- Jeg mistet et år av livet mitt. - Jeg mente ikke å skremme deg.
- Hvor har du vært, Charlotte? - Jeg hentet flere papirhåndklær.
Jeg kastet opp igjen.
Hvorfor kastet du ikke opp i toalettet?
Fordi jeg satt på toalettet.
Det forklarer klisset på gulvet.
Hva trodde du det var?
Det vil jeg ikke si.
Hva?
- Jeg vil ikke si det. - Hva trodde du det var?
Jeg trodde du hadde smeltet, eller noe. Ikke vet jeg.
Fantasien holder på å ta overhånd.
Jeg forstår. Jeg var ikke på do, så du tenkte at jeg hadde smeltet.
- Kan vi la være å snakke om det? - Ok.
Du har vel ikke spist soppen allerede? Ikke uten mat.
Kan vi slutte å snakke om det?
Jeg skal ikke nevne det igjen. Du får aldri mer se "Trollmannen fra Oz".
Veldig morsomt. Kan jeg hjelpe til?
Kan du gå til kjøkkenet og finne vaskesaker?
- Hvor skal jeg lete? - Under oppvaskbenken, kanskje?
Hjelp meg
Hallo?
Her har det alltid vært fint. At det ligger avsides er en del av sjarmen.
Hallo!
Er noen skadet? Vi er her for å hjelpe til.
Hallo?
Det er tomt.
- Like tomt som i de andre hyttene. - Ikke helt.
Noen har fyrt opp her nylig.
Vi sjekker soverommet.
De blir sure hvis vi tråkker inn under middagsligget.
Ikke blunk
Noen bor da her.
Hallo? Vi vil ikke rane dere, vi vil bare vite om dere lever.
Du låter slett ikke som en seriemorder.
Hva sier man for å lokke fram folk?
Vi har godteri!
Gratis ponniridning!
- Slutt å kle av deg, Amelia. - Ja, det vil sikkert funke.
- Finner du noe? - Et fullt badekar.
- Det ser ubrukt ut. - Hvordan ser du det?
Ingen skittrand, ikke noe skum. Ingen menneskesaft.
Ingen har badet i det vannet.
Hvorfor tappe badevann uten å bade?
Vet ikke. Jeg pleier mest å dusje.
Herregud.
Det er iskaldt.
Umulig. Det er for sent på året til at sjøen skal være dekket av is.
Hva kan det skyldes?
Jeg vet ikke. Ved hytta var det varmt, men her...
Vet du hva? Jeg tror at vi er helt alene her oppe.
Ja...
Jack. Kom hit.
Ja?
Hva er det?
Hva har skjedd her, elskede?
- Er det en båt? - Hvor da?
Der. I midten av sjøen.
Vanskelig å si.
Kanskje, men jeg ser ingen om bord... Har du en kikkert?
Ja. Jeg ville se på fugler.
Ser du noe?
En fiskestang, men ingen fisker.
Gud. Isen må ha kommet så raskt at båten satte seg fast.
Som en istid?
Helt fantastisk...
Herregud...
Hva er det?
Det er ingen fugler.
Hva?
Det er derfor det er så stille. Jeg har lurt på det siden vi kom.
Det fins ikke fugler.
Jeg har ikke sett noen insekter heller.
Det er ikke så uvanlig. Insekter pleier å overvintre i pupper.
- Pupper, er det... - Larver.
De ligger under steiner eller i det øverste jordlaget.
- Ok, så... - Vi trenger bare å grave litt.
Man burde kunne se...noe.
- Jeg ser ingen insekter. - Ikke jeg...
Ikke jeg heller.
Det er ingenting her. Ingen insekter.
Det er ingen dyr her.
Ikke et eneste.
- Fant dere noe? - Ikke noe bra.
Hva skal det bety?
- Har dere funnet noen? - Nei.
- Vi fant ting, men ingen mennesker. - Hva mener du med "ikke noe bra"?
Eierne later til å bo i hovedhuset, men det er ingen her.
Vi fant heller ikke noen. Men vi fant en del ting.
- Hva? - Vi stikker herfra!
Jaså?
- Sett dere i bilene, vi stikker. - Fant dere folk?
- Er de døde? - Nei, ikke noe sånt.
Det er ingen dyr her.
Ingen fugler, ikke så mye som en flue, ingen...pupper. På tide å dra.
- Det er derfor det er så stille. - Kom igjen, Alex. Hvor skal du dra?
- Hvor som helst. - Du har ikke bensin.
Jeg kjører så langt jeg kan, på dampen.
Jeg tilbringer ikke et sekund til i denne dødsfella.
Stikk nå.
Vær så snill, elskede. Vær så snill, elskede.
Adjø!
Kom igjen! Faen også!
- Så langt kommer man altså på damp. - Er dette morsomt, din jævel?
- Kom igjen. - Alle er redde nok som det er.
Jeg er nervøs. Du kan holde kjeft.
Ok. Unnskyld.
Vi må finne en løsning, ok? Claire, hvor mye bensin har du?
-1/8 tank, men bare fire får plass. - Jeg kan sitte i bagasjerommet.
- Jack? - Bensinmåleren viser "tom".
Jeg kan kjøre maksimum 65 kilometer.
Vi kan bryte oss inn i pumpene og få opp bensin med bøtter.
Det funker ikke sånn. Bensinen er i en tank under betongen.
- Uten pumper får man den ikke opp. - Helvete!
Vi flytter all bensinen til en bil. Da kan vi kanskje komme oss vekk.
- Med en hevert? - Av våre og de andre som står her.
- Får alle plass i Jacks bil? - Kanskje.
Jeg syns ikke vi skal dra herfra. Vi vet ikke hva som foregår.
- Det påvirker oss kanskje allerede. - Jeg tar risikoen.
- Jeg vil kanskje ikke ta risikoen. - Hør på meg, Jack.
Alle dyr har dratt herfra. Jeg skjønner tegninga: Forsvinn.
Jeg vil ikke gå tom for bensin midt på natta med ti personer-
- uten å vite hvor vi er.
Her har vi mat og tak over hodet. Kanskje vi kan tilkalle hjelp.
Jack har rett. Det er sikkert en telefon der inne.
Det er sikkert en telefon der inne.
Kan vi ikke bare roe oss ned og tenke over hva vi skal gjøre,-
- før vi gjør situasjonen verre. Vær så snill.
Ta det rolig. Ok?
Ok. Ja vel.
Ja.
Ok. Ok.
Ok.
Så du noen telefon, Tracy?
Trace?
- Tracy! - Hun sto her nettopp.
Hun kom tilbake med meg. Så noen henne gå?
- Kanskje hun gikk på do. - Ikke uten å si noe.
- Tracy! - Vi går og leter.
Vi henter en kanne og en slange, så vi får tak i drivstoffet.
Hvordan går det?
- Det smaker dritt. - Hvor mye bensin har vi?
- Ikke nok. - Ikke?
- Fant du bensinnøkkelen? - Jeg vet ikke hvordan den ser ut.
Bilen ved pumpene er tom, din også.
Det er kanskje 9,5 liter, alt er i Jacks bil.
Få se hvor mye jeg får ut av Noahs bil.
- Fant dere Tracy? - Nei.
- En telefon, da? - Ingen har funnet noen ennå.
De må vel ha en telefon. De har jo en hjemmeside. Faen også.
Selv om det er 15 liter i Noahs bil, kommer vi bare halvveis.
- Så er det kjørt. - Vil du bli?
Nei!
Men jeg vil ikke være der ute heller.
Kanskje det er en gærning som dreper folk.
- Tror du det er en gærning? - Jeg vet ikke.
Verdens mest ryddige gærning, i så fall.
Det er ikke noe blod, ingen tegn på kamp.
En gærning kan jeg i alle fall slå ut.
Men jeg tror ikke det er det.
Sam.
Jeg trenger å vite at du støtter meg.
Jeg støtter deg.
Ok.
- Hva syns du om Noah? - Nifs som faen.
- Fant dere noe, Jack? - Nei.
Han er borte!
- Hva er det? Hvem er borte? - Noah.
Vi gikk bak huset og ropte på Tracy.
Jeg kikket bare bort et øyeblikk. Han er borte.
Ingen andre var der da det skjedde.
Faen. Ok. Ta med alle inn.
- Vi må vekk. - Ikke kødd.
Jack, vi må vekk.
For helvete. Vi drar ingen steder uten Tracy!
- Ok. - Hører du hva jeg sier?
Ja, ok. Ok.
- Unnskyld. - Ok.
- Unnskyld meg. - Ok. Vi går inn.
- Alle går inn. Kom igjen. - Gi meg et øyeblikk.
Ok. Vi har tydeligvis et problem.
- Verdens største underdrivelse. - Lucas.
Jeg er enig med ham.
Hva vet vi?
Vi vet at det virker som om alle som var her, er borte.
- De dro i en hast. - Ja, bra.
Vi vet at alle dyr er borte. Og det er varmere enn normalt.
Hva kan det skyldes? Hva kan få alt til å forsvinne, selv insekter?
En giftig gassky, kjemiske utslipp...
Da ville det ligge døde kropper overalt. Insekter, fugler, dyr.
Ikke nødvendigvis. Iblant føler fugler på seg at noe skal skje,-
- som et jordskjelv. De visste kanskje at noe var på vei og stakk.
Ok, det er mulig.
De løp foran, som ved en skogbrann.
Noe som forårsakes av mennesker, som en giftig gassky,-
- kunne forklare hvorfor alle dro så fort.
Det var en krisesituasjon, de ble evakuert.
Ble Noah og Tracy evakuert? Er det hva du tror, Claire?
Jeg vet at alle er opprørt. Men jeg tror at vi må dra.
Hvis det Claire sier, stemmer, at folk ble evakuert, må vi dra.
Hva med Tracy og Noah?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Men hva hjelper det om vi blir og det samme skjer oss?
Hvordan hjelper det dem?
- Hvor mye bensin fikk dere tak i? - En halv tank.
Det holder ikke.
- Ikke til å hente hjelp eller flykte. - Vi kommer vekk herfra.
Det som er her, strekker seg kanskje mange mil. Vi går rett i fella.
Nei. Det holder ikke.
Vi stemmer.
Hvem vil at vi drar?
Hvem vil bli?
- Det virker som om vi blir. - Ok.
- Jeg tror at det er en feil. - Jeg vet det.
- Jeg håper at du tar feil. - Jeg også.
Lås alle dører og vinduer.
Vi holder sammen. De som trenger å gå på do, tar med seg to personer.
Vi slipper ikke hverandre av syne et øyeblikk. Ok?
- Jeg er bekymret for Tracy. - Jeg vet det.
Så jeg prøver å distrahere deg.
Jeg vil ha to kort, takk.
Jeg satser-
- denne whiskyen-shoten og...
...denne skoen.
- Spiller vi klespoker? - Jeg skulle jo distrahere deg.
- En sko, altså? - En sko.
Det var svakt.
Jeg syner.
Og hever med en shot av Irlands fineste whisky.
Og...
- ...skjorta jeg har på kroppen. - Muskler!
De er veldig små. Men de er der.
- Her er de. - Ok.
Jeg syner budet ditt og hever...
...med trusene mine.
Hvordan fikk du av deg trusene?
Jeg forberedte meg.
Din tur!
Ok.
- Jeg syner. - Legg trusene på bordet først.
- Vent til du ser om du har vunnet. - Nei.
Ok, da. Men du får ikke min verdighet.
Jeg vil ikke ha verdigheten din, jeg vil ha underbuksene dine.
Får jeg en sånn selv om jeg vinner?
Hallo?
Hjelp meg! Han er borte! Herregud, han er borte!
Vi satt og snakket, og han bare forsvant.
- Fy faen! - Forsiktig så du ikke skjærer deg.
Alex!
Alex! Hva faen driver du med?
Alex!
- Se hva jeg tok med. - Et våpen?
Dømmer du meg etter hva som har hendt? Gid det var større.
- Hva skal du med det? - Det føles bare bedre.
Kom nå, så går vi inn.
Det som var her ute, er nok inne nå. Det merker sikkert Lucas akkurat nå.
Jeg vil likevel gå inn.
Jeg vet det, Jack. Jeg kommer.
- Du, Jack. - Ja?
Jeg vil at du skal huske-
- at jeg ville dra herfra.
Alt som skjer heretter, er ditt ansvar.
Kom nå, Jack. Vi går inn. Snart blir det ordentlig mørkt.
- Lucas er ingen steder. - Jeg trodde ikke det.
- Er det et våpen? - Håper det.
- Hvor fikk du det fra? - Fra våpenmobilen min.
- Hvordan går det med Amelia? - Hun er oppskaket. Det er vi alle.
- Hva faen er det som skjer med oss? - Gid jeg visste det.
Det skjedde uten forvarsel, ikke en lyd.
Det gir ingen mening.
Kanskje det er dører der man kan suges inn i veggen.
Jeg er glad for at du sa det. For det låter helt sykt.
Det forklarer ikke hvorfor dyrene er borte.
Det er der min teori om en seriemorder går opp i røyk.
Noe må vi kunne gjøre for å beskytte oss mot det som skjer her.
Jeg vet det.
Gjør du?
- Dette er gjengjeldelsen. - Nå begynner det.
- Hvor fikk hun Bibelen fra? - Bokhylla.
Gud straffer oss for våre synder.
Dette måtte jo skje. Jeg trodde det ville bli Charlotte.
Vi har havnet på ville veier, og Gud straffer oss en etter en...
Unnskyld, men når ble du så gudfryktig? Du er ei tøyte.
Dette hjelper ikke, Alex.
Nei, men jeg vil ikke høre evangeliet ifølge en jævla 22-åring.
Gud straffer alle som har forlatt rettferdighetens vei.
Jaså. Men Tracy studerte til førskolelærer.
Tracy var troende katolikk.
Så hvorfor ble Tracy slukt av den jævla hellige ånd?
Jeg vet ikke. Bare hun og Gud kjenner til hennes synder.
Jeg vil så gjerne gi deg en på trynet.
Hva er løsningen din, Agnes av Gud? Skal vi døpe oss i sjøen?
Vi ber!
Vi ber. Det er det jeg har tenkt å gjøre, be.
Bare be, du. Jeg lar være, og den som forsvinner sist, vinner.
Det holder nå.
- Hold kjeft, så slipper du juling. - Claire.
Vi kan vel gå bort hit og be?
Ok...
- Vi trenger en plan. - Å holde sammen funket ikke.
- Lucas forsvant likevel. - Ble straffet av Gud.
- Jeg dreper henne. - Hold opp, er du snill.
Er det noen som har noen ideer?
Føler du deg bra?
Ikke egentlig.
Gjør du?
Jeg fungerer knapt.
Alt begynner å rakne.
Ja.
Det vil bli verre.
Ja.
Vet du hva?
Vi bør spise noe.
God idé.
Kom, så spiser vi. Hvis alle går på kjøkkenet, kan vi passe på hverandre.
Jeg kommer straks.
- Noen ønsker? - Sushi.
Veldig morsomt. Noe ei hvit jente fra Iowa kan lage?
Babyer.
- Poteter. - Du tenker nok på Idaho.
Unnskyld.
- Lager de pølsesmørbrød i Iowa? - Ja, det gjør de.
Bare jeg finner pølse, kan jeg fikse det.
Unnskyld. Hva vil dere ha på brødskivene?
- Alt. - Hva som helst.
Jeg tar fram alt jeg finner.
Her.
Kan du finne majones?
- Hva er det? - Tuller dere?
- Nei, nei... - Da vinner vel jeg.
Herregud.
Vent, Sam. Sam! Sam!
- Vi må vekk herfra. - Gi meg pistolen, Sam.
- Sam... - Gi meg nøkkelen din.
- Gi meg nøkkelen, for helvete! - Ok, her.
Hold dere unna! Hold dere unna for helvete, ikke rør dere!
Her.
- Jeg er redd, Sam. - Ta nøklene, Charlotte.
Ta dem!
- Flytt deg. Kom, elskede. - Ok.
Du skulle aldri ha holdt oss igjen her, Jack.
- Å, Gud... - Jeg skal banke dritten ut av ham!
- Det er ikke så ille som det ser ut. - Det ser ille ut.
Det føles jævlig ille.
- Det er bilen. - Jack! Hvor skal du?
- Sam! - Jack!
- For helvete, Sam! - Stopp!
- Ikke ta bilen, Sam. - Stopp!
- Dra til helvete, Jack. Hold kjeft! - Sam...
Sam!
- Når snødde det? - Aner ikke.
- Jack... - Hold deg bak meg.
- Ok? - Ok.
Sam!
- Jack... - Jeg vet det.
Charlotte?
Sam?
- Alex! - Du må ha sett det. Hva skjedde?
Jack, få ham vekk!
- Slipp henne! - Fortell! Fortell!
Hun kan ikke fortelle, Alex! Hun er i sjokk.
- Jack! - Jeg kveler deg, det sverger jeg!
- Slipp henne! - Jeg sverger. Fortell!
Gud! Faen også!
Ta henne med til huset!
Jeg bør vel be om unnskyldning, Jack.
Vi vil aldri få lov til å dra herfra. Vi dør uansett.
Det spiller ingen rolle nå.
Han må ha holdt i nøklene, de er borte.
Han la igjen pistolen. Han tok nøklene, men forlot pistolen.
Kom igjen, Jack. Du må le, ellers kommer du til å bli gal.
Det er for sent for din del.
- Herregud. - Det gjør vondt å le.
- Hvordan går det med ham? - Kula gikk heldigvis rett igjennom.
Godt at du er sykepleierelev.
Jeg fant smertestillende.
Så han slipper å ha det vondt. Men han kommer ikke til å sove.
Håper at han ikke får en infeksjon.
Hvordan går det med Charlotte?
Hun er helt apatisk.
Hva er det med været? Hvorfor er det så mye snø ute?
Aner ikke. Temperaturen må ha falt kraftig, det er veldig nifst.
- Du ser helt utmattet ut. - Ja.
Jeg går opp med henne, så hun får hvile. Blir du hos disse to?
Jeg sovner nok ikke med det første.
Jeg klarer meg.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg vet det.
Jeg har aldri vært så redd før.
Jeg vet det.
Jeg forstår ikke hva som foregår.
Jeg kan ikke stoppe det eller kontrollere det.
Jeg vil ikke dø her.
Det gjør vi kanskje.
Takk for at du...
Jack...
Jack.
Hun er borte.
Jeg kunne ikke holde henne igjen.
Det kan ikke være sant.
Skal jeg åpne?
Har du noe valg?
Herregud!
- Hvorfor har du pistol? - Hvor faen har du vært?
Jeg falt i en grøft. Da jeg våknet, visste jeg ikke hvor jeg var.
Tullprat.
- Det er drittpreik! - Hva faen, folkens?
- Det er jo jeg. - Jaså? Det vet vel ikke jeg.
- Hvem skulle jeg ellers være? - En demon? En fremmed?
En ånd fra en indianergrav? Jeg er åpen for alle syke forklaringer.
Jack?
- Dette er jo vanvidd. - Nei, da.
Det er ikke engang toppen av isfjellet.
Du har gått glipp av en kavalkade av galskap.
At du vender tilbake fra den andre sida er bare prikken over i-en.
Ok.
Hei, jeg vet at jeg ikke kjenner dere så godt.
Men... Hva er det dere tror at jeg har gjort?
Hva vil du gjøre, Alex?
- Du kan ikke skyte ham. - Ikke, Claire? Sier reglene det?
For jeg tror at skulderen min er uenig med deg!
Jeg kunne bare skyte ham. Sette en kule i skallen.
Hvis han vender tilbake, så er han en zombie, eller noe.
- Ville det forklare denne dritten? - Nei, ikke egentlig.
Hvor er Ella? Hun vet at det er jeg.
Ja, hvor er Ella?
Nei.
Nei. Er det sant?
- Faen også! - Hva?
Hvor er hun?
Hun er på det stedet du kom fra, din jævel!
- Hva er det som skjer? - Det holder nå, Alex.
Tenk om han vet det? Tenk om han vet hvor hun er?
Han vet kanskje hvor alle sammen er. Kanskje vi kan få dem tilbake.
- Det vet han ikke. - Er du sikker på det?
Det er ikke jeg.
Jeg er ikke engang sikker på at han er et menneske, Jack.
- Vær så snill... - Hold kjeft.
- Vær så snill! - Hold kjeft, sa jeg!
- Hold opp! - Hva skal jeg gjøre, Claire?
- Hva vil du? - Ikke skad ham.
Hvordan skal jeg da få ut av ham noen informasjon?
Skal jeg be pent?
Ok.
Hei, nifse Noah.
- Hva er det som foregår? - Jeg vet ikke.
Han vet ikke.
- Er du fornøyd med det svaret? - Ja.
- Er du? - Ja.
Det er ikke jeg.
- Hva er det som foregår? - Jeg vet ikke.
- Jeg hører ikke hva du sier. - Hva vil du at jeg skal si?
Jeg vil at du sier noe som får alt til å henge sammen.
Nå holder det. Det holder!
Hvorfor satte du ikke en stopper ved den første kula? Var to for mye?
Du kunne ha slått til meg igjen, Jackie.
Pent, forresten. En skikkelig smell.
Men du vil høre sannheten like mye som jeg.
Men du takler ikke å få den fram.
Vi vil høre sannheten, alle sammen, Alex. Det vil vi alle sammen.
Men ikke sånn.
Ikke sånn, vær så snill.
Ok.
Men han blir ikke her.
Hjelp meg, vær så snill!
Jeg vet ikke hvor de blir av.
Men Stephen King har lært meg at ikke noe bra vender tilbake fra mørket.
Hjelp meg, Claire!
Han ser ut som Noah nå.
Men når vi sovner, kontrollerer han hjernene våre.
Kanskje det er han som tvinger meg til å gjøre dette.
Hva som enn tok ham forrige gang...
- ...kan få ham tilbake. - Vær så snill!
Slipp meg inn igjen!
Ikke la meg dø her ute!
Slipp meg...
Det var visst Noah likevel.
Hva har du gjort?
Det spiller ingen rolle.
Fatter dere ikke?
Alle vil forsvinne. Ingenting vi har gjort, spiller noen rolle.
- Røyker du? - Nei.
De smaker utsøkt.
Jeg kunne skyte dere begge to.
Jeg kan ta med meg grønnsaken dit opp og voldta henne.
Det spiller ingen rolle.
Vi kommer likevel til å utslettes.
Hvis jeg ga dere et tomt videobånd,-
- ville dere bry dere om hva som var på det før?
Kanskje det var en snuff-film.
Men hvorfor bry seg?
Jeg kan ha gjort en del fæle ting.
Men ingen vil noensinne få vite det.
Vi vet om det.
Jepp.
Så lenge dere lever.
Lykke til med det.
Vet dere hva som er rart?
Alle forsvant uten å etterlate et eneste spor.
Ikke engang en blodflekk.
Det gjør meg trist.
Jeg vil at de skal vite at jeg var her.
Jeg kan ikke fatte at han gjorde det.
Vil du ha en drink?
Jeg drikker ikke.
- Sikker på at du ikke vil begynne? - Ja.
Vi skal komme oss igjennom dette.
Ja visst.
Bare vi ikke blunker.
Noahs blod.
Det er borte.
- Når? Når? - Da...
Da Noah sluttet å skrike.
Ok.
Charlotte er her ennå, det er rettferdig.
De har en motorsykkeltelefon.
Hallo?
Nei, vi tar ikke imot noen bestillinger.
Jeg beklager.
Jack...
Ok.
911...
Det ringer.
Hallo?
Gudskjelov.
Jeg heter Claire Holstead. Jeg er i hyttebyen Mountainbrook.
Ja, der er det.
Ja.
Det har hendt...
...en fryktelig ulykke.
Ja, det er mange som er døde. Send så mange dere kan.
Vær så snill, skynd dere.
Jeg forstår.
Nei, jeg forstår.
Vi ses, da.
De er på vei.
Men de er ganske langt borte. Det vil ta tre timer.
Vi må klare oss i tre timer til. Bare tre timer til.
- Det er lettere sagt enn gjort. - Jeg vet det.
Men vi kan...
Vi får sitte ansikt til ansikt. Ok?
Vi får stirre inn i øynene til hverandre.
- Ok? - Ja.
Jack? Jack!
Jeg er her. Rolig. Hold ut.
- Hvor er lyset? Jack! - Jeg leter. Nå har jeg det.
- Ingen fare. Ok? - Ok.
Sånn.
- Det er store lys under bordet. - Ok.
- Vil du gi Charlotte et? - Ja.
- Jeg holder øynene på deg. - Ok.
Charlotte.
Jeg vet det. Ta dette.
Ta dette. Bra. Sånn, ja.
Ok.
Dette går bra.
Det er ingen fare.
Hva var det som skjedde?
Jeg gjetter på at strømmen ble brutt av en eller annen grunn.
- Går det an å fikse det? - Vi kan forsøke.
Vi kan se etter sikringsskapet. Jeg vet ikke hvor det er.
Det er sikkert ute.
- Jeg vil ikke gå ut. - Det trenger vi ikke.
Jeg har aldri vært så redd i hele mitt liv.
Jeg vet det.
Det var ikke sånn helgen skulle bli.
Ikke?
Tracy er gravid.
Hun visste ikke at jeg visste det, meg jeg fant graviditetstesten.
Jeg ventet på at hun skulle fortelle det selv.
Så skulle jeg gi henne denne.
- Så vakker. - Syns du?
Jeg er så lei meg, Jack.
Jeg også.
Jeg som bare ville ha litt fred og ro i helgen.
Jeg har to måneder igjen på doktoravhandlingen.
Stillere enn dette kan det nok ikke bli.
Nei.
Jeg vil bare vite hvorfor dette skjer.
Hvorfor?
Jeg vet ikke om jeg vil vite det lenger.
Jeg vet ikke om jeg bryr meg.
Jeg vil bare at det skal være over.
Hvis jeg skal forsvinne, vil jeg bare at det skal skje.
Alt jeg ville, var å bli biolog.
Jeg jobbet livet av meg på college.
Jeg var alltid så fokusert.
Jeg levde egentlig aldri livet utenom det. Forstår du?
Jeg var aldri populær.
Jeg har vært på kino seks ganger siden jeg begynte på oppgaven. Alene.
Så jeg vil ikke dø.
Jeg vil ikke forsvinne.
For jeg har ikke hatt mye tid til bare å være her.
Ok.
Ok. Jeg skal ikke gi opp håpet.
Jeg må fortelle deg noe. Men du må love ikke å le.
Hva er det?
Jeg må på do.
Så fantastisk.
Så...
- Jeg ser bort. - Nei, nei.
Se i øyenhøyde. Ok?
- Dette er pinlig. - Det behøver du ikke å si meg.
Kan jeg sette ned Charlotte?
Jeg forlater dere nå.
Nei!
Ikke blunk.
Bare la være å blunke.
Jack? Jack!
Nei.
Nei...
Nei. Nei.
Nei.
Er det...?
Jeg er her fremdeles...
Jeg er her fremdeles.
Jeg er her fremdeles. Vær så snill, jeg er her fremdeles!
Jeg er her fremdeles! Jeg er her fremdeles!
Jeg er her fremdeles.
Jeg ser det. Ro deg ned.
Hva har skjedd?
Søk overalt. Skynd dere.
Vi har liten tid, sheriff. Vi må ransake stedet og stikke.
Er det noen andre her?
Ikke blunk.
Det gjør jeg aldri.
Alle enheter på Mountainbrook...
Forstår du ikke?
Ikke blunk.
Alle vil forsvinne. Ingenting vi har gjort, spiller noen rolle.
Vi kommer likevel til å...
...utslettes.